Vi lär ST-läkare: om ni hör hovar, vänta er hästar, inte zebror.
Jag har ringt Derek Shepherd. Vem är du?
Det självklara svaret är oftast rätt.
Det hindrar oss från att tänka fel och hjälper oss se sanningen.
Det hjälper oss rädda liv. Det gör mig till en bättre kirurg.
När jag hör hovar: hästar.
Vem är du?
Jag tänker alltid "hästar".
Även om jag inte borde.
- Hej! Har du en stund över? - Ja. Jag skulle just hälsa på.
- Hur känns din första heldag? - Hunt räddade en kvinna i telefon.
- Det är kul att vara tillbaka. Kom! - Okej...
- Så pass kul, alltså? - Ja.
- Ska vi åka hem? Det är folk här. - Vem bryr sig?
- Är du säker? - Verkar jag osäker?
Så här gör en säker person. Eller hur?
Jag vill bara vara säker på att du... Du har inte velat sen...
- Bra sätt att ta död på stämningen! - April, jag menade inte...
- Personsökaren. - Nej!
Förlåt.
- Vi får fortsätta senare. - Det hoppas jag.
Ni har nått dr Shepherd. Lämna ett meddelande, så ringer jag.
- Du behövde inte följa med hit. - Jag ville förlänga dejten.
- Förlåt, men när olyckor sker... - Jag borde ha anat det.
Du skrev "jobbar jämt" i din profil. Och du ska rädda liv, det är sexigt.
- Det var kul att få se dig på riktigt. - Vi kanske kan göra om det.
Gärna. Första dejten är överskattad. Vi kan spola fram till slutet av den.
- Jag måste till akuten. - Jag med.
- Vad roligt. - Ja.
- Aj! - Jag ringde Derek.
- Jag ligger och sover. - En kvinna svarade i hans mobil.
Två sängar är tomma. Välj en.
Bara en tom säng. Svarade en kvinna?!
- Vems mobil? - Dereks mobil.
- Vad då för kvinna? - Det kvittar väl?
Hon lät käck, glad och lång, med fint hår.
- Såg du henne? Hur då? - Nej, jag hörde hennes röst.
- Hennes käcka, glada, långa röst. - Hör du sånt?
- Vad sa Derek? - Jag pratade inte med honom.
Nu får jag bara röstbrevlådan.
Min korta, tvära, arga röst får bara röstbrevlådan.
- Han är väl inte otrogen? - Nej.
Trauma.
- Jaha... En stor olycka, alltså. - En bilolycka, tror jag.
- Ja, det var minst två skadade. - Ja.
- Jag gillar din klänning. - Tack.
- Jag minns den inte. - Den är ny.
- Vad har vi? - Ett par blev påkört i sitt hem.
Bukskador, deformation i benet, instabilt bäcken. Grey är där.
- Robbins, sal ett. - Torres, du...
- ...byter om. Vi har rum för sånt. - Det hinns inte med.
- Kom! - Jag behöver en ST-läkare.
Edwards, Torres. Wilson, Robbins.
- Nej! - Ursäkta?
Förlåt, men dr Torres patient är dr Greys patient.
- Dr Grey? - Dr Grey räddar alla sina patienter.
- Hon håller en serie. - Nu!
Du borde vilja jobba med mig.
Han har lågt blodtryck och behöver vätska. Sätt in CVK.
- Är det maken? - Tom Vinson.
- Hans blodtryck sjunker. Beställ 0-. - Edwards, hjälp mig.
- Jag tänkte hjälpa Grey. - Han kan blöda ihjäl.
- Då är serien över. - Skulle inte det vara ditt fel?
- Edwards, knip igen! - Kammarflimmer. Jag gör HLR.
Ladda elektroderna till 200.
Laddade. Undan!
- Var är min patient? - Tusan.
Hitta henne! Nu.
- Bandet övade, mamma. Vi hörde inget. - Får patienter spankulera runt nu?
- Ni kan inte gå omkring här. - Ni får inte lämna sängen.
En bil körde in i huset, mamma. - Var är min man?
- Hej, Blair. Vi måste undersöka dig. - En sekund, bara.
Mamma, är det den biten som oroar dig? Musiken skadar inte barnet.
Min man är punkare och mamma misstycker.
Fortfarande, efter åtta år. Är allt okej med honom?
- Han är tillbaka. - Blodtrycket påverkas inte av vätska.
Han blöder troligen invärtes.
- Okej... - Det gör så ont!
Tom, vi tar hand om dig. - Ge 50 fentanyl.
- Tom, vi hjälper dig. - Blair är gravid.
- Hon är också här. - Mår barnet bra?
- Jag måste träffa henne. - Tom, du är svårt skadad. Lugna dig.
- Blodtrycket sjunker. Vi får åka upp. - Okej, kom igen.
- Vi måste inleda fosterövervakning. - Okej, jag fixar det.
Vänta. Stanna, det är min man!
- Hej! Hur är det? - Blair.
- Jag ser dig inte. - Det är lugnt, jag är här.
- Mår du bra? - Du känner mig. Jag är tuff.
- Hur mår barnet? - Fint. Han gör bakåtvolter just nu.
- Han hör väl din röst. - Jag mår inte så bra.
- Jag älskar dig. - Och jag dig.
- Jag sitter fast! - 65-årig man med bröstsmärtor.
- Är det föraren? - Bilen är totalförstörd.
Släpp mig. Jag ska köpa skor!
- Är han full? - Han verkar förvirrad och arg.
Vi måste förhöra honom och få ett blodprov.
Låt oss behandla honom. Om han har tagit nåt så aviserar vi er.
- Vem är du? Ge mig bilnycklarna! - Lugna er.
- Ge mig nycklarna! - Vi måste få undersöka er.
- Buksmärta, inre blödningar. - Släpp!
- Jag måste lyssna på ert hjärta. - Stick!
- Kan ingen hjälpa mig?! - Dr Pierce? Maggie?
- Släpp mig! - Maggie, hör du mig?
- Dr Pierce! - Hjälp mig!
Jag vill ha honom immobiliserad. - Lyssna nu!
Om du beter dig som ett djur behandlar vi dig därefter.
- Ben, hjälp mig. - Ta det lugnt.
- Sluta! - Har du smärta eller yrsel?
- Är hon oskadd? - Ja då.
- Det avgör jag. - Gör en skiktröntgen.
- Jag ska be Shepherd titta på dig. - Jag kan inte röra mig!
Martin, jag är här.
- Jag är hans fru. - Sally. Jag ville bara köpa skor.
- Har han druckit? - Druckit?
Nej, min man har Alzheimers.
- Han vet inte vad han har gjort... - Jag behövde bara ta en dusch.
Jag lämnade Martin med matchen på-
- men jag måste ha glömt att gömma nycklarna.
Han skulle aldrig göra nån illa. Jag beklagar att han körde på nån.
Er man har brutna revben och troligen blod i magen.
Vi måste operera honom för att se skadornas omfattning.
- Okej. Okej. Tack. - Mrs Davis, vi har några frågor.
Grey, du och jag packar bäckenet. - Torres, fixa lårbenet.
- Nåt nytt om föraren? - Han har Alzheimers.
- Herregud! Allt väl? - Det är lugnt.
- Har Derek ringt? - Nej.
- Han gör det. - Vi får se.
Det är lugnt.
- Har du röntgat dig? - Absolut. Nu går vi.
Okej.
Tusan! Bäckenvenerna är krossade.
- Ser du det, Grey? - Ja då. - Klämma.
- Suturtråd. - Hon kysste mig.
Varför ska jag be Arizona om ursäkt? - Sug, Edwards.
Kompresser. - Jag gjorde väl inget fel?
Mer kompresser! - Och varför blev hon så konstig?
Vad är mitt ansvar? Det har ju gått en tid.
Vi kan dejta andra. Vi får träffa andra.
Arizona träffade ju andra medan ni var gifta.
Förlåt, men du kan göra som du vill. Hon gjorde ju det.
- Hans fru kände sig ansvarig. - Det borde hon!
Det är vårdslöst, som att gå på bio och lämna ett spädbarn hemma.
Om barnet kan köra bil och meja ner oskyldiga...
- Ska jag göra en sutur här? - Jag förstår att det är tungt.
Men om man inte kan vara vårdgivare får man hitta nån som kan det.
Lite vatten, dr Warren?
Jag tror dr Warren försöker tysta er lite diskret.
Min fru dog i Alzheimers.
- Richard, förlåt mig. - Det är ingen fara.
Du kunde inte veta att hon och...
Vad?
Det var inget. Ingen förtjänar ett sånt öde.
Det läcker ut en klar vätska. Jag borde ta ett prov.
- Det är bara ett sår. - Det är djupt.
- Har du yrsel eller synproblem? - Jag mår fint.
Bortsett från att jag är utmattad och enorm, med svullna fötter.
Jag vill ändå röntga ditt huvud.
- Och din man är punkare? - Ja.
- Jag gillade punk. - Okej.
- Vad? Jag hade massor av eyeliner. - Visst, Robbins.
- Shepherd, hur mår Pierce? - Va?
Det är mer post-punk nu. Eller proto-punk. Jag minns inte...
- Blair? - Wilson, ta hennes armar.
- Blair. - Dr Bailey...
- Var vill ni ha mig? - Håll i henne.
- Vidgad pupill till höger. - Hon pratade nyss.
Intrakraniell blödning. Vilken vecka?
Hon är i vecka 35.
- Hon reagerar inte. - Vi måste öppna luftvägen.
Den är svullen. Du förlorar troligen inte din tunga.
Frågan är varför du stack in den där.
Flaskan kommer att dras längre in, så du inte kan andas.
- Du kommer att dö. - Dö?
- Det är ditt eget fel. - Dr Kepner, får jag låna er?
- Absolut. - Ett ögonblick.
Lyssna. Vi borde...
- Vad gör du? - Du har väl ändrat dig?
Nej, vi måste prata. Du skäller ut patienterna.
Jag är halvnaken! Vad finns det att prata om?
Vad är det för fel?
Felet är att du behandlar mig som en skör blomma.
Det är felet.
Jag ska dra ut en flaska ur puckots mun. Vi ses hemma.
- Hur går det med luftvägen? - Det har gått fyra minuter.
- Fostret är i fara. - Arizona, vi måste söva henne.
Ge 100 suxameton och 20 etomidat.
- Hon lugnade sig. - Tack gode Gud.
- Jag gör HLR. - Elektroder! - Ge epinefrin.
Ladda till 200. Undan!
- Kammarflimmer. - Ladda till 300. Undan!
- Arizona. - Epinefrin. - 360. Undan!
- Ladda på nytt. - Arizona.
Dödförklara henne.
Döden inträdde klockan 23.16.
Jag... Hon pratade nyss. Vad hände så fort?
Intrakraniell blödning. Man återhämtar sig inte efter det.
Stackarn.
- Bricka. - Jo, ventilera. - HLR.
- Va? - Ventilera.
- Varför? - Håll käften och jobba.
- Hon är ju död. - Blodet måste cirkulera.
- Varför? - Mamman är död.
Så länge du ventilerar kan barnet överleva.
- Vi ska förlösa barnet. - Här och nu?
- Sök Karev akut. - Skalpell!
- Vänta, vi måste ha jod på magen! - Nej.
- Det är standard. - Nej!
Hon är död, Jo. Hon behöver inte skyddas längre.
Tack.
- Hur mår pappan? - Klarar han natten kan han överleva.
Vet Maggie att Ellis hade Alzheimers?
Jag vet inte. Vi har inte diskuterat det.
Borde inte nån av oss nämna det? Hon kanske vill ta reda på...
- Jag ville inte veta. - Varför ändrade du dig?
Jag insåg att okunskapen inte förändrade nåt.
Det kändes som att ha kontroll, men det som händer, det händer.
Dr Webber. Föraren... Ni måste komma!
- Vad är det? - Jag vet inte.
- Mrs Davis? - Vad har ni gjort?
- Han är tillbaka. - Vad menar ni?
Han vet vem jag är. Vem han är och var han är.
Han kommer ihåg allt. - Läs upp dikten igen!
Sally, du måste låta mig hämta andan. Inte det?
O, lyft mej till din karm, från gräset ty jag dör
Med dina kyssars regn, min bleka mun berör
Han läste den för mig när han friade.
- Kan nån förklara vad som pågår? - Ni botade honom.
Ni gav mig honom tillbaka. Tack.
- Vad tusan gjorde vi? - Ingen aning.
Säg det igen.
O, lyft mej till din karm, från gräset ty jag dör
Med dina kyssars regn, min bleka mun berör
Min kind är vit, mitt blod är varmt
- Kramp i handen? - Ja.
Hade ni sökt mig?
Ack, giv vad jag begär
- Tusan. - Och tag mitt hjärta i ditt hägn...
- Är du redo? - Och låt det brista där...
- Nu börjar vi. - När barnet är ute så slutar vi.
Han är ute.
- Han gråter inte. - Jag vet.
Karev, var beredd. - Bailey, navelsträngen.
- Hur mår han? - Behöver du hjälp?
Kan alla vara tysta!
Kom igen, grabben.
APGAR är på åtta. Han är okej.
- Starka hjärtljud. - Och lungor.
Wilson, du kan gå.
Bra jobbat, Robbins.
Vänta, vänta! Har Lisa både gift sig och skilt sig?
- Han var en idiot, som du sa. - Det känns som att ha åkt tidsmaskin.
- Har han inte haft några klara dagar? - Aldrig.
- Toby läser andra året på Penn State. - Han som är så dum!
- Han skärpte till sig. - Och Heidi?
Sjutton år och mår prima. - Heidi är vår katt.
Fem år... Det är...
Det måste ha varit hemskt för dig.
Jag har saknat dig. Som jag har saknat dig!
Jag tror inte att dr Webber har botat Alzheimers.
Jag har en misstanke, men vill göra en MRT.
Okej. Sally sa att jag var med i en olycka.
- Blev nån annan skadad? - Jo...
Jag vet att ni har många frågor. Vi tar dem när vi har alla svar.
Just nu måste dr Shepherd göra en MRT på er.
Hur mår barnet? Pappan behöver goda nyheter.
- Hur mår han? - Stabila värden. Han klarar sig.
Bra.
- Jag hörde om mamman. Allt väl? - Ja. Det var... hemskt.
Jag beklagar.
- Callie? Om det som hände förut... - Ja.
- Hur har det funkat? - Det var vår första dejt.
- Och vi hann inte ens äta middag. - Hon gick rakt på efterrätten.
- Vet du vad? Vi släpper det. - Förlåt. Jag borde inte säga nåt...
- ...men jag måste. - Nej.
Arizona, jag kommer att kyssa folk. Det var inte meningen...
- ...men jag tänker inte be om ursäkt. - Callie.
Jag går vidare. Det är inte din sak vem jag kysser.
Du har rätt. Lycka till. Kyss hela världen!
Dygnet-runt-övervakning av hjärnan. Ge honom pressorer.
Om han är stabil kan Torres ta bäckenet i morgon.
Han kanske inte överlever natten.
Bara så jag förstår...
Är det här dr Torres patient, eller er eller dr Greys?
- Gäller det hennes serie? - Hon har räddat alla sen november.
- Vi hejar på henne. - Sluta.
- Dr Grey... - Om han dör blir sonen föräldralös.
Om han har turen att överleva har livet förändrats helt.
Är det nåt vi ska skryta om eller fira? Det har inget med mig att göra.
Hur många, sen november?
89.
Det har faktiskt nåt med dig att göra. Inbilla dig inget annat.
Där. De svullna ventriklarna är ledtråden.
- Han har alltså inte Alzheimers? - Nej, normaltryckshydrocefalus.
Martins likvor samlades i hjärnan, vilket ökade trycket på den.
Olyckan skapade en spricka, så att en del vätska rann ut.
- Får han inte återfall? - Jo, om vi inte gör nånting.
Men vi ska göra nåt.
En shunt motverkar vätskeansamlingen.
- Så jag kan bli bra igen? - Jag skulle tro det.
- Du får tillbaka din man. - Det är ett mirakel!
Dr Webber, polisen undrar om det kan passa nu.
Polisen? Vad har hänt?
- Hej. Var har du varit? - Jag behövde ta lite luft.
- Är allt väl? - Han har bara levt i två timmar.
Han har redan förlorat sin mamma, och hans pappa överlevde knappt.
- Han har inte ens ett namn! - Jag kallar honom Dan.
Hur ska vi klara av döda mammor och moderlösa barn?
Det är för tungt och sorgligt!
- Det suger, men det hör jobbet till. - Skämtar du med mig?
Låt henne vara. Minns du inte din tid som ST-läkare?
När döden var ny och skrämmande?
Varför tror du de bryr sig om serien? Döden är läskig.
De vill tro att det finns nån som kan trotsa den.
- Hej. - Herregud!
Varför lurar du i mörkret... och lurar?
- Jag kan inte sova. - Jag är helt slut.
Om du ska fortsätta lura, hugg inte ihjäl mig.
Visste du när Arizona var otrogen? Innan hon berättade.
Va?
Och med George? Fick du en föraning?
Meredith, vad har hänt?
Jag dödade en mamma. En gravid mamma.
- Barnet överlevde. - Och pappan är... stabil.
Martin, det var inte ditt fel. Polisen förstår det.
Martin, vi har ont om tid.
Vi måste börja operera, om jag ska sätta in shunten.
Jag tror inte att jag vill ha den.
- Mr Davis, utan shunten... - ...så glömmer jag allt som hänt nu.
- Att jag är en mördare. - Nej, Martin! Tänk på vad du säger.
- Du är upprörd. Tänk... - Det behövs inte!
Marty, snälla! Gör inte så här.
Jag klarar inte av att förlora dig igen! Snälla...
Sally, älskling... Jag har redan förlorat fem år.
När jag vaknade här, till detta...
Det är inte mitt liv eller vårt liv. Det blir aldrig vårt liv igen.
Jag... klarar inte av det här.
Släpp mig. Lämna mig på ett hem och låt mig ruttna.
Släpp mig.
Det är orättvist. Kan inte hon bestämma?
- Martin var tydlig med vad han vill. - Och när hans symtom återvänder?
Det är hans beslut, Warren. Inte hans frus eller vårt.
Han är vår patient och han är klar i huvudet.
Hans önskemål var tydliga. Vi kanske inte gillar dem-
-men vi måste uppfylla dem.
- Hej. - Har inte du åkt hem?
- Jag väntade på dig. - Jag kan ta mig hem själv.
- Sluta. - Sluta behandla mig som en skör...
Varför skulle du inte vara skör? Det har bara gått två månader!
Varje dag vaknar jag och måste kämpa för att ta mig upp.
Jag vet att det måste vara ännu värre för dig.
Så jag kommer att vara orolig. Det är min uppgift.
Jag vill bara bli mig själv igen. Jag vill känna mig normal igen.
Jag förstår.
- Men du verkar inte vara dig själv. - Det är jag!
- Jag kan ge dig utrymme. - Det behövs inte.
- Visst vill jag ha sex med min fru. - Jag är din fru!
Jag är din fru!
Han tappade bort sin telefon och nån kvinna hittade den.
- Knappast. - Den blev stulen av nån tjej.
Satmara.
- Hur mår föraren? - Det är sorgligt.
Han har inte Alzheimers, men han vill inte ha dödat nån-
- så han ska behålla sin icke-Alzheimers.
- Har Webber pratat med dig? - Om vad?
- Det var inget. - En unge kanske stal den.
- Stal vad? - Dereks mobil.
- Vi försöker lugna Meredith. - Jag är bra på det!
- Vad? - Alternativ.
Han opererade, och en sköterska svarade. Det händer ju jämt.
Eller labbassistenten. Han var på toa, så städaren svarade.
Han låg i ambulans, så de svarade. Det är inte roligt, men möjligt.
Börja inte leta efter zebror. Jag tror att Derek...
Han har gjort det förr. Bytt hemort och jobb-
- slutat svara i telefon och träffat nån ny.
- Träffat nån ny? - Mig. Han träffade mig.
Han lämnade Addison, flyttade hit och träffade mig på en bar.
Tänk om han gör likadant nu.
Säg nåt!
Jag har sett er hångla i många år. Ni har äcklat mig länge.
Han gillar dig. Det betyder att han vill sätta på dig, och då är det lugnt.
Jag känner dig inte så väl, men snälla, var tyst!
Jag ville inte säga nåt.
Mer, jag bodde hos er. Jag hörde er ha sex-
- och såg all dramatik och tårar. Derek skulle aldrig...
Du och Derek är ett bevis på att kärleken finns.
Ni är en kärleksroman. Jag hejar på er. Team MerDer!
Jag vägrar säga det.
Nånstans i Georgetown finns en lång, glad, käck kvinna.
Tänk om hon träffade Derek på en bar. Hennes vänner hejar nog på henne.
Jag är ingen zebra. Jag önskar att jag vore det-
- men jag är bara en vanlig häst. Serien är över.
Hans puls gick ner till tjugo.
- Kammarflimmer. HLR. - Ta elektroderna.
- Jag? - Ja, Edwards.
Ladda till 200.
- Laddat. - Undan!
- Vi förlorar honom. - Ladda till 270.
- Laddat. - Undan!
- Herregud! Vi klarade det. - Du klarade det.
Bra jobbat, Edwards.
- Jag trodde... - ...att serien var över?
Lämna inte hans sida. Mät EVF och kolla om han blöder.
Håll honom vid liv.
En sista grej... om Heather.
- Kollade du upp vad hon heter? - Jag vet det. Jag har dejtat henne.
Jaha. Jag beklagar, men sånt kan hända.
Heather är Köttkniven. Köttkniven...
- Som i "Köttkniven"? - Ja.
- Som ville skaffa likadana tatueringar? - På vår fyraveckorsdag.
Och när du inte ville det...
- Herregud! Hon verkar ju så trevlig. - Ja, man anar ingenting.
Men jag var inte avundsjuk, utan bara orolig.
Tack.
- Herregud! Tack. - Det var så lite.
Hej! Är du klar?
Jag kommer snart.
Wilson...
Dr Bailey, förlåt. Det ska inte upprepas. Jag har skärpt mig...
Be inte om ursäkt. Många läkare engagerar sig inte, för det gör för ont.
Det kommer att göra dig till en utmärkt läkare.
- Jaså? - Assistera mig i morgon bitti.
- Är du klar? - Ja.
- Allt väl? - Det var en usel dag.
Barnet och pappan överlevde. Vi vann över universum, 2-1.
Det var en bra dag.
- Hej. - Hej.
- Det är "senare" nu. - Ja...
- Du skojar! - Herregud.
- Nå... - Ja.
O, lyft mej till din karm, från gräset ty jag dör
Med dina kyssars regn...
- ...min... - ...min bleka...
...min bleka mun...
...berör...
Det här kan inte vara lätt för dig.
Nej. Det är det inte.
Jag beklagar det som hände din fru.
Det... var inte bara hon.
Ellis hade Alzheimers. Den slog till tidigt.
Den blev slutet på hennes karriär och var förödande för Meredith.
Och för mig.
Herregud...
Jag tänkte att du kunde vilja veta det.
Det betyder förstås att du har anlag för det.
- Herregud. - Va?
- Jag trodde inte du skulle bli så... - Nej då!
Jag gjorde aldrig en CT. Jag fick kanske hjärnskakning.
Margaret Pierce. Ljög du för mig?
Ja. Förlåt.
Richard, jag lät göra en genanalys när jag var tolv.
Många adopterade barn gör så.
Jag har anlag för Alzheimers. Det är därför jag jämt löser korsord.
- Så du... - Jag visste att jag hade det.
Jag visste bara inte vem jag ärvt det av.
Jag var rädd att säga nåt. Jag var rädd att det kom från dig.
Jag är så glad att det inte gör det!
Saker är inte alltid som de verkar. Ofta är de tecken på nånting större.
Nåt som pågår under ytan. De är symtom. Röda flaggor.
De är varningstecken. Sånt vi borde uppmärksamma.
Sånt vi aldrig borde bortse från.
Jag tog första planet. Jag glömde nycklarna.
Sånt som är illavarslande. Sånt som kan skada oss.
Du ringde mig och en kvinna svarade.
Jag ringde dig och en kvinna svarade.
Sånt som det kan vara för sent att göra nåt åt.